Uploader: andrei_silviu ~ www.opensubtitles.org ~
Traducerea: Al_Mic. /CAMY
Add me on Facebook: Floryn Gabriel
Traducere după sonor.
Toate sufletele oamenilor sunt nemuritoare.
Dar sufletele celor drepţi, sunt nemuritoare şi divine.
Hyperion!
Mai mare Oracol... ce viziune ai avut?
- Titanii... au fost eliberaţi. - De către cine?
Regele Hyperion.
Caută arcul Epirus, ca să conducă omenirea.
Să ne rugăm.
Pe vremea când această lume era la început...
Cu mult înainte de apariţia omului sau a animalelor pe pământ...
În ceruri se ţinea un mare război...
Nemuritorii, care credeau că sunt incapabili de a muri...
...au descoperit că au puterea de a se omorî între ei.
Pe pământ, era o armă pierdută ce avea o puterea inimaginabilă...
Arcul Epirus.
Învingătorii s-au declarat zei.
Iar învinşii au fost numiţi titani.
Şi au fost închişi pe vecie în pântecele Muntelui Tartar.
Anii au trecut, oamenii au început să apară pe pământ...
Iar marele război a fost dat uitării.
Dar răul ce odată a fost...
... a reapărut.
Hyperion este aici. Vine după mine.
Trebuie să plecăm de aici, acum.
Mănăstirea Sybelline. Grecia- 1228. Î.H.
Opreşte-te! Nu ai voie aici. Aici este pământ sacru.
Sacru pentru cine?
- Ce doreşti de la noi? - Unde este Virgina- Oracol?
Profanează mai multă această mănăstire şi vei risca furia zeilor!
Zeii...
Haide, părinte, cere-le ajutorul, roagă-te. În felul acesta te ajută.
Roagă-te la aceeaşi zei, cărora m-am rugat şi eu
pentru soţia şi copiii mei. Au fost loviţi de către boală.
Şi eu m-am rugat Zeilor după ajutor.
Dar în loc să-mi arata îndurare, ei mi-au întors spatele.
Şi fiecare membru al familiei mele, a suferit ca nişte animale,
până au murit.
Zeii tăi nu mai sunt printre voi.
Îi voi elibera pe titani.
Încă nu e prea târziu să pui capăt acestei nebunii.
Poţi fi mântuit dacă doreşti.
Lasă-mă să te luminez, preotule.
Îi voi distruge pe Zei.
Peninsula Kolpos.
Mânuieşti toporul acela foarte bine, Theseus.
Poate într-o bună zi te vom vedea să foloseşti
aceeaşi determinare pentru a-ţi găsi o nevastă.
- Complotezi cu mama acum? - Îşi face griji pentru tine.
Nu e nevoie să vă faceţi griji pentru mine.
Ştii, să fii războinic, nu înseamnă doar
să fii în stare să-ţi dobori inamicul la pământ cu sabia.
Trebuie să găseşti un motiv întemeiat, pentru a-ţi pune viaţa la bătaie.
- Îi voi proteja pe cei dragi mie. - Cum rămâne cu ceilalţi?
Le voi întoarce spatele, aşa cum fac şi ei.
Cei neputincioşi, cei lipsiţi de apărare?
Pe ei cine o să-i protejeze?
Ai grijă, dacă îţi faci atâtea griji, ai să îmbătrâneşti.
Târfă.
Theseus...
Alt accident?
Theseus.
Poate într-o zi vei veni cu mine să te rogi.
Să te rogi zeilor să-ţi dea copii, înainte să îmbătrâneşti.
Mamă. Zeii sunt poveşti pentru copii.
Pe de altă parte, suliţa mea nu este.
Ştii, mamă... E nevoie de mai mult decât nişte lumânări aprinse pentru a face copii.
În plus, preotul nostru poartă o pălărie ridicolă.
Te rog, Theseus...
- Mamă, rămâi aici. - Theseus.
Salut, cetăţeni! Mă aflu aici pentru că vă aşteaptă o mare primejdie.
Regele Heraklionului, Hyperion, a distrus mănăstirea Similay.
E doar la o zi distanţă de aici.
Trebuie să evacuaţi satul acesta imediat.
- Vă rog, faceţi linişte. - Soldaţi, nu avem nicio şansă!
- Am spus linişte, Lysander. - Nu avem nicio şansă!
Vă rog, încercaţi să plecaţi de pe acum!
Înţelegeţi?
Rugăm toţi oamenii, femei sau copii, luaţi-vă bunurile
şi plecaţi către Muntele Tartar.
Căutaţi adăpost după Marele Zid sacru.
Acolo veţi fi protejaţi. Cine are nevoie de mai mult timp,
bătrânii, cei răniţi, vor pleca mâine cu escorta noastră.
Duceţi-vă pe grupe.
- Eşti cu grupul greşit. - Nu pe aici trebuie să plecăm?
Ba da. Dar voi nu veţi merge cu noi.
Pleacă mâine dimineaţă, cu cei din neamul tău.
Cei din neamul meu?
Ţăranii nu sunt nişte companioni pe care ai vrea să-i ai după tine.
Neamul meu are acelaşi sânge ca al vostru. Ar trebui să...
- Theseus. - Mamă!
- Ce se întâmplă aici? - Nemernicul ăsta şi târfa de maică-sa...
Opriţi-vă. Daţi-vă înapoi!
- Pune sabia jos. - Nu!
- Omorâţi-l. - Încercaţi, dar el va muri primul.
- Ce doreşti, frate? - Se pare că toţi cei din neamul meu...
Vor pleca mâine dimineaţă. Vreau să aibă o escortă pe măsură.
Mişcă-te din nou, şi-ţi voi îngropa sabia in ţeastă.
- Cum te numeşti? - Theseus.
Acum nu este timpul pentru violenţă, Theseus. Dă-i drumul.
Numai dacă-mi dai cuvântul că restul satului meu va fi protejat.
Ai cuvântul meu.
Voi pune oameni capabili să-i escorteze mâine.
- Omorâţi-l pe trădătorul ăsta! - Credeam că vom fi politicoşi!
- Luaţi-l din ochii mei! - E un nenorocit!
Păstrează-ţi forţele pentru venele inamicilor Heraklieni, Theseus.
Alătură-te armatei noastre. Ai fost instruit bine.
Am avut un profesor bun.
Mi-ar prinde bine un om cu abilităţile tale să-i înfrâng soldaţii lui Hyperion.
De ce m-aş înrola în armata ta? Ne-ai abandonat fără să clipeşti.
Haide, mamă.
Lysander, nu mai faci parte din armata noastră.
Îţi vei preda armura, suliţa şi vei rămâne să călătoreşti cu ţăranii mâine.
- Dar ai văzut şi tu... - Am hotărât.
Ne vedem mai târziu.
La ce te gândeşti, bătrâne? Nu eşti pregătit să pleci mâine?
Asemenea ocazii sunt făcute pentru cei tineri şi imprevizibil.
Nu pentru un biet bătrân ca şi mine.
Ar trebui să te răzgândeşti. Dacă rămâi aici nu vei supravieţui.
Dacă Heraklienii vor veni, cel puţin voi avea o moarte uşoară şi rapidă.
Din câte am auzit, ei nu sunt genul care ezită.
- Eşti furios. - Nu.
Doar obosit...
Să-ţi trăieşti viaţa aşa nu e important, Theseus.
Ci să ţi-o trăieşti cinstit.
Nu am mai văzut în viaţa mea pe cineva să lupte ca soldaţii lui Hyperion.
Era ca şi cum puteau să vadă în întuneric.
- Aşa părea. - Vorbeşti ca şi cum nu ar fi oameni.
Sunt oameni. Şi Heraklienii sângerează la fel ca noi.
Singura diferenţă e că, ei luptă pentru un scop,
şi asta le dă puterea de a ucide, fără ezitare.
De asta câştigă.
Lysander, credeam că Helios te-a dezarmat.
M-a dezarmat.
Arată-te.
- Tată. - Athena.
- Zeus. - Nu e nevoie de formalităţi.
Nu-i văd pe ceilalţi zei aici. Am dreptate?
- Ce? - Când ai venit în spre mine deghizat,
chiar arătai ca un tată. Sau poate ca un bunic.
Trebuie să avem grijă aici. Să nu încălcăm legea.
Niciun muritor de pe pământ nu ar trebui să vadă o formă de viaţă nemuritoare.
Dar, tată, în ultimul timp te-ai ataşat foarte mult de ei.
- L-ai instruit pe Theseus atâta timp. - Da, dar sub o formă muritoare.
Niciodată ca Zeu. Doar ca şi prieten al lui.
De ce tocmai el?
El nu se teme de primejdie. Nici de durere...
Nici de înfrângere sau de ridicol.
Se teme doar că nu-i va putea apăra pe cei la care ţine atât de mult.
Cei dragi lui.
Dacă există vreun om care să-i poată conduce împotriva lui Hyperion...
... acela e Theseus.
Dar trebuie să fie alegerea lui.
Mişcă.
Tu eşti trădătorul, să înţeleg?
- Da, regele meu. - Nu sunt regele tău.
Dar... mi-aş dori să fii.
Dar tu eşti un trădător acum, ştii asta, nu?
Ce să fac cu un trădător? Ia spune-mi...
Ţi-aş putea spune un sat care e neprotejat
de unde îţi poţi lua femei tinere.
- Am destule femei. - Sclavi şi arme...
Am destule arme. Ceea ce vreau eu, e arcul Epirus.
Asemeni mănăstirii ăsteia... Am mutat toate pietrele preţioase...
... pe care le venerează lumea.
Şi tot nu l-am găsit.
Ai mai văzut vreodată un călugăr, trădătorule?
Călugării, asemeni lui, sunt loiali şi supuşi Oracolului virgin.
Dacă pun mâna pe Oracol, îmi poate spune unde se află arcul.
Nu-i aşa că poate, călugărule?
Spune-mi unde este.
Ştiu ce vrei să faci, călugărule.
Călugărilor le este interzis să ia viaţa cuiva,
indiferent de circumstanţa în care se află.
Chiar şi dacă este propria lor viaţă.
Nu ai de ales, decât să-mi spui ce vreau să ştiu.
Călugărul va învăţa să vorbească chiar şi fără limbă.
Duceţi-l la bestie, faceţi-l să-mi spună unde este ţinut Oracolul.
- Ai copii? - Nu încă.
Sămânţa unui bărbat poate fi cea mai cruntă armă.
Generaţii la rând, poporul tău se va uitat în ochii fiilor lor
şi îmi vor vedea triumful.
Voi fi amintit în toate privirile. În fiecare surâs...
În fiecare lacrimă care va fi vărsată în eternitate.
Dar înainte să fii botezat... trebuie să înţelegi că nu ai venit aici
pentru a te da mare, bazându-te pe instincte.
Ai venit aici pentru că eşti un laş.
Şi lumea nu are nevoie de mai mulţi laşi.
Aşa că voi face lumii ăsteia un mare favor...
Te voi face unul de-al nostru...
dar îţi voi lua abilitatea de a popula pământul.
Trădătorule...
Cu toate că nu îl vei auzi...
dar tatăl tău se se învârte în mormânt, căci viitorul rudeniei voastre...
... se va încheia aici, chiar în seara asta.
Bătrâne.
E cineva?
Ritmul, Theseus. Ritmul.
Nu!
Aşteptaţi!
Fii martor... al iadului.
Nu!
Nu el.
Dă-i-l temnicerului, ii va străpunge mintea fragedă.
Suferinţa lui abia a început.
Legiunile lui Hyperion nu cunosc mila.
Au distrus fiecare altar sfânt
în căutarea lor arcului Epirus.
Este doar o chestiune de timp până sa-l găsească.
L-am văzut pe măreţul lor rege...
...grijuliu cu fiecare femeie care poartă un copil în pântec.
Va supraveghea personal masacrul lor.
Se va asigura că va eradica viitorii moştenitori.
- Nu onorează nicio promisiune. - Cu folos.
Cel puţin până acum.
Cu folos?
- Cu laşitate. - Se prea poate.
Grecii încă nu s-au adaptat, şi până când o vor face...
Este momentul să intervii, Zeus.
Cum suporţi asemenea atrocitate fără să faci nimic?
Mă supun legilor. Niciun zeu nu va interveni în problemele omenirii.
Doar în cazul în care Titanii vor fi eliberaţi.
Dacă vrem ca omenirea să aibă încredere în noi...
...şi noi trebuie să avem încredere în ei.
Trebuie să-i lăsăm să hotărască singuri.
Şi dacă vor gasi arcul nepământean?
Dacă vreunul dintre voi, va ajuta vreun muritor...
sau dacă va schimba în vreun fel soarta omenirii
folosind puterile zeieşti, pedeapsa lui va fi moartea.
Ele cine sunt?
Virginele oracol.
Heraklienii le-au găsit templul.
- Cunoşti pe vreuna din ele? - Nu.
Nu m-ar deranja să le cunosc pe toate într-o noapte.
Cerul senin va tuna. Fii pregătit.
Ai fost un hoţ?
Sunt un hoţ, doamna mea.
Dacă n-aş avea lanţurile, ţi-aş fura inima.
În noaptea asta, trebuie să părăseşti acest loc.
Gărzile nu sunt destul de puternice să se împotrivească.
- Şi bărbatul de acolo... - Nu s-a apropiat de apă.
Nu va mai apuca dimineaţa.
Fii pregătit.
Nu te apropia.
Înăuntru.
Rămâi în viaţă.
Oracolul meu...
Te-ai înfăţişat cu o viziune. Ce ai văzut?
Sclavul de lângă apă...
...a fost atins de zei.
Dacă îl acceptă pe Hyperion...
...toată Grecia va fi distrusă.
Cheamă gărzile.
Doar una din ele este adevăratul Oracol.
Am văzut-o... este pură.
Celelalte sunt doar pentru a-i proteja identitatea.
Virgina-Oracol este binecuvântată cu viziuni ale viitorului.
Dacă ar fi pângărită, profeţia ar fi coruptă.
Ce risipă!
Pleacă, oracolul meu!
Ne ocupăm noi de gărzi. Pleacă!
Ar trebui să dormi puţin.
Sunt mai puternică decât par.
Voi fi bine.
Poate... poate nu poţi dormi, fiindcă...
...fiindcă eşti bântuită de viziunile tale.
Un războinic care citeşte minţile.
Unii consideră viziunile mele a fi un dar.
Un dar?
Cum ar putea fi considerate un dar?
Poţi vedea viitorul dar n-ai puterea să-l schimbi.
Iartă-mă.
De ce ai face aşa ceva?
Să-ţi rişti viaţa să salvezi un necunoscut.
Doar un necredincios ar pune asemenea întrebare.
Mama mea a fost credincioasă.
Zeii i-au întors spatele când avea mai multă nevoie de ei.
La fel ca mine.
Aşadar, amândoi am greşit.
Tu, pentru ce-a trecut...
şi eu... pentru ce va veni.
Ce s-a întâmplat cu ele?
Am dat ordin să nu fie atinse.
Au încercat să fugă, stăpâne.
Şapte din cei mai buni, au fost ucişi în luptă.
Şapte din cei mai buni oameni ai tăi, ucişi de nişte femei.
Aş dori să ştiu unde este arcul Epirus.
Care dintre voi îmi poate spune?
Care dintre voi este adevăratul Oracol?
Dacă mă forţaţi să aflu prin alte mijloace,
veţi experimenta durerea.
O durere unică, cum n-aţi mai întâlnit.
Aşadar, spuneţi-mi Care dintre voi este Ea?
Eu sunt cea pe care o cauţi.
Nu, eu sunt.
Eu sunt cea pe care o cauţi.
Cealaltă a spus acelaşi lucru.
Toate pretind că sunt Oracolul.
Cealaltă?
Da, stăpâne.
- Care cealaltă? - Au fost patru.
Una dintre ele a scăpat.
Cu un grup de sclavi din Sala Fântânii.
- Mondragon! - Stăpâne!
Găseşte-o pe cea care a scăpat.
Adu-mi-o vie.
Mările Întunecate.
Aceste ape sunt pline de petrol.
- Corabia? - E o corabie de mărfuri herakliană.
Cel mai bine ar fi o ambuscadă şi să mergem spre sud.
- Nu spre sud este călătoria noastră. - Pentru mine este.
Din ce am auzit...
femeile savurează mâncarea de pe pieptul bărbaţilor, cu limba.
Vrei să testăm limitele acelei dorinţe, draga mea?
Zeii mi-au trimis viziuni.
Şi tu vrei să-ţi urmezi poftele.
Prefer să-mi urmez poftele, decât halucinaţiile unei prostituate.
- E Înaltă Preoteasă. - Pentru mine nu contează.
Înaltă Preoteasă sau târfă, eu mă duc spre sud.
Am spus ceva ce nu trebuie?
Ei bine, prietene... ce va fi?
Spre sud cu mine...
...sau o urmăm pe...
...doamna?
Niciuna nici alta.
Vom duce corabia spre nord,
la tabăra hyperiană de la mănăstire.
Mie mi se par vorbele unui nebun, "Măria-Ta".
Personal, prefer să lupt cu un nebun, decât împotriva lui.
Vezi şi tu asta?
Este muritorul de care tatăl tău este fascinat, nu-i aşa?
Şi este cu Oracolul.
Poseidon... el va fi cel care ne va apăra.
Acolo!
Parcă ziceai că este o corabie de mărfuri.
Cred că m-am înşelat.
Marea a fost întotdeauna un tărâm imprevizibil.
Cerul senin va tuna. Fii pregătit.
- Trebuie să sărim acum! - Înapoi!
Ştiai că ne vom salva.
Văd în tine un războinic strălucit,
cu un trecut mort.
Faptele şi dorinţele tale ţi se aştern în faţă.
Ce altceva ai mai văzut?
Un trup înfăşurat in giulgiu, acoperit de o stâncă.
Tu ţii arcul Epirus.
şi...
- Îl accepţi pe Hyperion. - Imposibil!
Niciodată nu l-aş accepta pe Hyperion.
Mi-a ucis mama.
Mama ta?
Ai îngropat-o aşa cum se cuvine?
Nu.
Încă mai zace pe pământ cu capul tăiat.
Atunci trebuie s-o îngropi. Zeii îţi cer asta.
Nu cred în zei.
Ea a crezut.
Ea a crezut în Theseus.
Trebuie să te întorci în satul tău.
- Ai găsit Oracolul? - Da, stăpâne.
Dar oamenii noştri au pierit înainte să o recuperăm.
O furtună a măturat marea.
Şi Oracolul?
A supravieţuit?
Călătoreşte spre Koplos cu sclavii.
Ar putea să-i conducă spre arc.
Trimite bestia din Kolpos.
Noi vom merge în Tartar.
- Mondragon... - Stăpâne?
Rămâi aici.
Pregăteşte o ambuscadă în sanctuar.
Iartă-mă că nu te-am putut proteja, mamă.
Dar îţi promit că numele familiei nu va muri odată cu mine.
Legiunile Hyperiene s-au adunat în Tartar.
Acolo vor cădea toţi grecii.
Viitorul nu este încă stabilit.
Dimpotrivă.
Va fi un măcel.
- Nu ai deloc credinţă. - Păgâni!
Este adevărat, Dareios.
Dar nu întotdeauna.
Când eram copil, m-am rugat la zei.
Pentru un cal. Zeii nu mi-au răspuns niciodată.
În schimb, am furat unul.
Suntem înconjuraţi de păgâni!
Totul este în regulă.
Totul este bine, Theseus.
- Ce s-a întâmplat cu mine? - Braţul tău.
Ai fost otrăvit.
Unde sunt ceilalţi?
Îmbălsămează trupul lui Dareios.
Avea dreptate.
În toţi aceşti ani m-am îndoit de ei.
M-am îndoit... de existenţa lor.
Moartea mamei tale nu a fost zadarnică în aceşti ani.
Soarta te-a condus înapoi...
...şi arcul...
... este în mâinile tale, Theseus.
Şi îţi va aduce victoria.
Ai avut dreptate, Theseus.
Viziunile mele sunt un blestem.
Să văd lumea prin ochii mei.
Să le simt prin inima mea.
Să le ating cu corpul meu.
Hei, călugărule!
Am făcut cumpărături azi-noapte. Bună armă, nu?
Mă bucur să văd că eşti încă viu.
Mi-a fost teamă că bestia aia ţi-a făcut felul.
Aproape reuşise. Ea mi-a salvat viaţa.
Se pare că a făcut mai mult de atât.
Ai grijă!
Doar pentru că ai arcul, nu înseamnă că te tratez altfel.
Bun. Mergem spre mănăstire.
Am un război de purtat.
Munţii Tartar
Credincioşii încă mai cred că Titanii sunt îngropaţi in munte.
Marele Zid este singura lor speranţă, împotriva armatei tale.
Apărarea?
La început, exista un baraj, dar...
grecii l-au modificat.
Nu cred că au anticipat duşmanul care ai devenit.
Câţi sunt?
Abia am ajuns aici, Majestate. Nu sunt sigur.
Câţi?
Nu ştiu sigur, Majestate.
- Opt sute. - Şi poarta?
6 metri de marmură de piatră cântărind mai mult de 12 tone.
Este construita să fie impenetrabilă, Majestate.
Ştii cumva vreo poartă construită...
pentru altceva?
Fă-te util în altă parte.
Unde este? Am crezut că arcul Epirus trebuia să fie ascuns aici.
Ar trebui să ne continuăm drumul. Munţii Tartar sunt la două zile distanţă de aici.
Ce se aude?
- Stai jos, călugărule! - Calmează-te!
Trebuie să te calmezi!
Nu!
Să facă cineva ceva! Surorile mele!
Răsturnaţi taurul.
Nu!
Surorile mele.
- Eu sunt Oracolul. - Ce v-au făcut?
- Eu sunt Oracolul. - Eu sunt Oracolul.
Theseus, încă sunt aici.
Aşteaptă, călugărule! E o capcană!
Nu!
- Nu opriţi până nu ajungeţi la Tartar.. - Caii vor alerga până vor crăpa.
Hyperion va primi arcul în scurt timp. Plecaţi.
Iartă-mă, tată. Iartă-mă!
Am încălcat legea doar pentru a-i proteja pe muritori.
Niciun Zeu nu-ţi va mai veni vreodată în ajutor!
De acum eşti pe cont propriu!
Ai înţeles, muritorule?
Am credinţă în tine, Theseus. Dovedeşte-mi că nu mă înşel.
Condu-ţi oamenii.
Opriţi-vă!
Pentru un aşa cal mă rugam eu când eram mic.
Ce au?
Mor.
- Unde-mi sunt soldaţii? - Nu s-au întors, Majestate.
Ce v-a spus pasărea?
Vorbeşte.
Zeii...
Au venit din ceruri.
- Zeii? - Şi-au făcut apariţia
şi i-au ucis pe soldaţi, Majestate.
Zeii...
Zeii!
L-au apărat pe sclavul ce călătoreşte cu Oracolul.
Zeii luptă de partea lor, Majestate.
Dacă soldaţii vor auzi asta, se vor panica.
Ştiu. Ştiu.
Pe timp de pace, fiii îşi îngroapă taţii.
Pe timp de război, taţii îşi îngroapă fiii.
Suntem în război, Tată?
- Am informaţii pentru căpitan. - Theseus.
Îl cunosc pe omul acesta. Lasă-l să treacă.
Sper că ai venit să te alături luptei.
Unde-i armata?
Zi-mi ce ştii despre sclavul ăsta.
E din satul tău, nu? Răspunde-mi!
Da.
Era un simplu ţăran.
La fel ca mine.
- Iartă-mă, Majestate, n-am vrut... - Linişte?
- Şi familia lui? - Maică-sa a fost violată,
de către nişte săteni. Nimeni n-a vrut s-o ia de soţie.
Este un copil din flori.
- Cum îl cheamă? - Theseus.
Prea bine. Am să vorbesc cu el.
Helios mi-a spus că ai informaţii utile nouă.
Hyperienii sunt în posesia arcului Epirus.
- Arcul Epirus? - Da, arma făurită de Herakles.
Am auzit aceeaşi poveste cum că zeii ar trăi printre nori.
- Titanii îngropaţi sub stânci... - Ascultă-mă!
Şi eu am fost necredincios, la fel ca şi tine, dar...
...arcul Epirus există.
Înţeleg că grecii cred în legendele zeilor lor.
Dar noi cei din Consiliu, nu credem.
Sunt simple metafore, fiule, nimic mai mult.
Suntem o societate bazată pe negocieri şi raţiune.
Dacă vei încerca să negociezi cu hyperienii, ne vei ucide pe toţi.
Dacă ţi-aş accepta sfatul, Theseus din Kolpos,
- ce-ar trebui să fac? - Închide porţile şi fii gata de război.
Aşteptăm batalioanele de hypoliti. Nu putem închide porţile.
Nu se va întoarce nimeni. Noi suntem ultimii rămaşi.
Sunt convins că vei înţelege că nu voi asculta
de o ghicitoare în palmă şi de amantul ei ţăran.
Stăpâne! Un emisar heraklian se apropie.
Poftim, acum înţelegi? Nimeni nu doreşte acest război.
Singura dorinţă este să fie luaţi în serios la negocieri.
Anunţaţi Consiliul şi pregătiţi o delegaţie.
Opriţi-vă!
Rămâneţi pe loc sau vom fi nevoiţi să tragem asupra voastră.
Întindeţi braţele!
Pregătiţi ramurile de măslin.
Regele meu doreşte să vorbească despre cel numit Theseus din Kolpos.
Theseus! Emisarul hyperionilor doreşte să te vadă.
Ca în viziunea mea. Trimite emisarul cu braţele deschise.
Căutând îmbrăţişarea loialităţii.
Phaedra...
Nu te-ai mai înşelat până acum?
Nu te putem proteja în afara porţilor.
- Eu sunt Theseus! - Vino mai aproape.
Am un mesaj pentru tine.
Nu te risca.
În cel mai rău caz, veţi pierde un ţăran.
- E mai bine acum? - Da.
De ce nu-ţi arăţi faţa?
În armata hyperiană, toţi oamenii sunt egali.
Eu sunt doar un emisar, nimic mai mult.
- Şi m-a cerut pe mine? - Într-adevăr.
De unde-mi ştie numele?
Puţine lucruri nu le ştie.
Ştie că nu ai un tată şi că ai fost alungat de neamul tău.
Ştie şi de mânia mea?
Ştie că trăiesc doar să-i văd sângele pe ascuţişul sabiei mele,
ştie că mi-a măcelărit mama?
Acum că ţi-a văzut chipul... ştie.
Nu vei reuşi.
Laşule!
Acceptă-mă, Theseus!
Ei nu te vor accepta la masa lor...
...dar poţi avea un loc la masa mea.
Când se va termina acest război, numele meu va rămâne veşnic.
Soarele nu se va scălda în sângele meu, Theseus.
Asta este ceea ce îţi ofer: nemurirea.
Faptele sunt veşnice, nu trupurile.
Poate că zeii sunt de partea ta,
dar mâine... voi elibera Titanii.
Ce vroia să discute?
- Închideţi porţile. - Care au fost cererile?
Închideţi porţile!
Theseus!
- El era, nu-i aşa? - Am fost cât pe ce să-mi pierd cumpătul.
Nu ştiu dacă pot face ceea ce Zeus îmi cere.
După îndoieli apare şi adevărul, Theseus.
Zeii au ales bine.
Domnule, este mişcare în batalionul din faţă.
Vezi ce se întâmplă.
Ce este?
Arcul...
Fugiţi!
Staţi! Opriţi-vă!
- Ascultaţi-mă! - Apăraţi-vă pământul!
- Ascultaţi-mă! - Suficient!
- Cine eşti tu să ne ordoni ce să facem? - Nu vă ordonă nimeni!
Eu sunt Theseus, un om bun!
Sunt de-al vostru. Vă împărtăşesc sângele şi frica!
Dacă vom fugi acum, ne condamnăm viaţa şi vieţile copiilor noştri
unui rău îngrozitor.
Trebuie să rămânem şi să luptăm!
Numărul lor de soldaţi nu vor însemna nimic dacă sunt în tunele.
Apăraţi-vă pământul!
Nu ne este frică de ei!
- În formaţie! - Dacă şi-au mascat feţele
şi şi-au pângărit trupurile, nu înseamnă că sunt mai curajoşi
sau mai puternici decât noi!
Sunt nişte laşi! Se ascund după măştile lor!
Sunt oameni şi sângerează, asemeni nouă.
Apăraţi-vă pământul!
Luptaţi pentru onoare!
Luptaţi pentru cetăţenii noştri!
Luptaţi pentru cei bolnavi!
Luptaţi pentru copiii voştri! Luptaţi pentru viitorul vostru!
Luptaţi pentru morţii voştri!
Luptaţi... pentru nemurire!
În seara asta vom scrie istoria cu sângele lui Herakles!
În formaţie! Înaintaţi!
Rege Hyperion.
Putem negocia. Nu vreau să...
Theseus!
Unde eşti?!
Theseus din Kolpos!
- Unde îţi este regele? - Este şi regele tău.
Stavros, vino cu mine!
Theseus, sunt chiar în spatele tău!
Phaedra!
Ascunde-te!
Hyperion!
Nu!
Theseus. Theseus!
Theseus, avem arcul.
- Stavros - Arcul e la mine.
- Stavros.
Theseus, am arcul. Îi voi reţine cât pot de mult.
Pleacă de aici, acum!
Cine vrea să fie primul?
Niciunul dintre voi nu va pleca viu de aici.
Pleacă de aici! Asta nu mai e lupta ta de acum!
Găseşte-l pe Hyperion.
Mori împreună cu Zeii tăi!
Athena!
Tată...
Nu abandona oamenii.
Ce îţi vine să faci,
ştiind că n-o să mai rămână nimic despre tine?
Am ceva...
Moartea mea mă va face o legendă.
Faptele mele vor rămâne în analele istoriei.
Eu îţi scriu istoria.
Nu!
Fă-o!
Asta îţi este ultima clipă din viaţa ta, Hyperion.
Uită-te la mine.
Eu voi fi... ultimul lucru pe care îl vei vedea.
Fii martor iadului pe pământ!
Toate sufletele oamenilor sunt nemuritoare.
Dar sufletele celor drepţi, sunt nemuritoare şi divine.
Odată, un on fără credinţă... Theseus şi-a dat viaţa
pentru a salva omenirea.
Şi şi-a câştigat locul de a fi printre Zei.
I-au răsplătit curajul cu un dar.
I-au dăruit un fiu.
Akamos.
Nu-ţi fie frică de viziunile tale, micuţule.
- Cum te cheamă? - Akamos.
Akamos? Un nume de om viteaz.
L-am cunoscut pe tatăl tău. A fost un om foarte curajos.
În curând... Va veni şi vremea ta.
- Vremea mea să ce? - Să te lupţi cu răul
ce nu se termină niciodată, Akamos.
Cerul este ameninţat de un război...
Tatăl tău va fi acolo. Va lupta pentru viitorul tău.
Akamos. Akamos.
- Ce repede creşte. - Ştiu.
Cine era omul acela, fiule?
Doar un simplu bătrân.
Aţi urmărit filmul artistic: NEMURITORII
Traducerea: Al_Mic. /Camy
Add me on Facebook: Floryn Gabriel
Traducere după sonor.
Uploader: andrei_silviu ~ www.opensubtitles.org ~